Man siger, at familien er vores udgangspunkt.
Så tager vi væk, og så kommer vi tilbage igen.
Din søster har faktisk klaret at organisere det her!
Hun er vedholdende.
Hvad foregår der her?
Flyt jer!
Claudia vil gerne komme over i aften kl. otte.
Vi er ikke hjemme før kl. ni.
Kan hun overnatte?
Fint.
Jeg har alligevel intet at sige.
Hej!
Det er altså en seriøs komsammen!
Ja, vi går hele vejen.
- Hvordan går det, Paolo? - Fint.
Jeg spørger dig igen senere.
- Hvad med dig, Diego? - Altid meget om ørerne, men fint.
- Og Sara? - Hun kom i sidste uge.
- Hej, onkel. - Hej, Luna!
Du er lige pludselig blevet en kvinde!
Det er Edoardo. Mine onkler, Paolo og Diego.
Diego er gift med Sara, som er hans søster.
Jeg er forvirret nu, men hej.
Hej.
Du ved, dine forældre plagede mig om at komme.
Jeg sagde, at jeg ikke hører til, men de insisterede.
Jeg har vel alligevel gjort et vist indtryk.
- Lad os gå. - Jeg er glad for, du kom!
Sover du der i nat?
Nej, jeg skal nå et fly i aften.
- Hvorhen? - Paris.
Skønt!
- Hej. - Hej, Sandro, hvordan går det?
Jeg er Elettra.
Elettra.
- Hej, Beatrice. - Elettra.
- Elettra er Carlos kone. - Hej, Sandro, jeg hedder Paolo.
Kommer I med os?
Nej, vi venter på Riccardo og Sandros mor.
Hej.
- Hvem er det? - Hans fætter.
Han tror, du stadig er sammen med far.
- Han må være forvirret. - Nej, han har Alzheimer.
Er det rigtigt?
Det er jeg ked af.
Den stakkel.
- Regel nr. et... - Aldrig sige min mening.
- Præcis. - Så jeg holder mund.
Bare overlad det til mig.
Mor, kommer du?
Jeg vil ikke falde og brække hoften, så er det farvel igen!
Der er din bror.
- Hej. - Hej, Sandro. Hej, Beatrice.
- Kan du huske mig? - Isabella!
- Du huskede det! - Hej!
Jeg har ikke set dig i en evighed.
Ved du, hvem han er? Forfatteren, Paolo.
Han skriver digte?
- Hvem er denne prinsesse? - Cristina.
En fornøjelse at møde dig, Cristina!
- Har I mødt hinanden? - Jeg hedder Elettra.
Isabella, Umbertos datter. Slægtningene fra Latina.
Paolo, Sandro kunne ikke kende dig før.
- Han vil gerne hilse igen. - Ja da.
- Hej, Sandro. - Paolo.
Hvordan har du det? Glad for at se jer.
Allesammen.
Sandro har glædet sig, -
- selv om det vil udmatte ham at være ude hele dagen.
- Paoletto. - Tante!
Du er berømt nu, -
- og vi troede, du ikke duede til noget!
Hvordan går det?
Hvad tror du? Jeg lever stadig.
Lad os sætte os indenfor, det blæser for meget herude.
Hej.
- Vi går op. - Også mig.
Hvordan går det i Frankrig?
Jeg bor der ikke længere.
Nej?
- Er det okay her? - Ja.
- Så du bor i Italien? - Ja.
Jeg er lige kommet tilbage fra en lang rejse, men jeg vil være i Rom lidt.
Du godeste, vi sejler.
Kan du huske, da du var barn, -
-og vi tilbragte hver sommer på øen?
Han vil huske øen, når han ser den. Ikke, Sandro?
Det er, som om det var i går, du tog mig med hertil første gang.
- Hvad så, chef? - Hvordan har du det?
Regnede ikke med at blive inviteret. Den fortabte fætter vender tilbage.
Jeg hørte om den ballade med dig og min smukke kusine.
Glem det.
Den kvikke pige åbnede din Dropbox-mappe...
Gamle nyheder, Riccardo.
Jeg så dig også med den tøs.
I var sammen i centret ved havnen for et par måneder siden.
Du hyggede dig med hende, så jeg hilste ikke...
Hold din kæft.
Rolig.
Rolig, min bare. Dæmp dig lidt.
Rolig nu. Jeg siger det ikke til nogen.
- Jeg er ingen Judas. - Nej, du er en nar.
Jeg skaffede dig et job, da alle andre afviste dig.
Kan du huske det?
Klart.
- Så hold mund. - Okay.
Undskyld, jeg sagde det...
Kender du Luana?
Luana, skat, kom her.
Det er Diego, min kusines mand.
- Hej. - Du er den berømte Diego.
Riccardo har fortalt mig så meget om dig.
Jeg ville sige tak for alt.
Så lidt. Du er gravid?
Ja, og jeg tror, det er mit.
Han skal hedde Cesare, et seriøst navn uden så meget pis.
Hil dig, Cæsar!
Hil Cæsar.
Vi ses senere.
Den er lille, men smuk.
Virkelig smuk.
Jeg tilbragte alle mine somre her.
Her er også dejligt om vinteren.
Fedt.
Du skulle være kommet før.
De kommer!
Sara, er du klar? De kommer.
Ja, mor.
- Kommer far også? - Ja, skat.
Carlo!
Jeg henter dem.
Ginevra, kommer du?
Ja.
Bed din søster om at hente din eks!
Ginevra, begynd ikke.
Hun behøver hjælp til at følge dem i kirke.
Hun kommer.
Lev med det.
Dine forældre har stadig ikke forstået, at jeg er din kone.
Du lovede, du ikke ville tale med hende, løb ikke om hjørner med mig.
Lad os gå.
Fejrer man 50 års bryllupsdag i kirken?
Jeg har helt ærligt ingen idé om, hvordan man normalt fejrer det.
Men denne fest er rigtig vigtig for mine forældre.
Jeg ved, du ikke kan klare synet af Elettra, -
-og det har jeg forståelse for.
Jeg ville ikke have noget at gøre med min mands eks, -
- men hun er som en datter for mine forældre.
Du ved...
Min mor tvang mig til at invitere min fætter Riccardo.
Forstår du?
Jeg kan ikke udstå ham.
Men jeg smiler og spiller sød-
-for min mors skyld.
Gør det samme.
Vær den største.
Smil.
Og lad os sørge for, at alle får en skøn dag.
Vi er kvinder, vi kan gøre det.
- Riccardo! - Hej, min pige!
Godt at se dig.
Din mand snakkede mig et øre af om dig.
- Seriøst? - Ja.
Det er Luana. Min superskønne kusine Sara.
- Hej, velkommen. - Tak.
Se!
Du godeste, hvilken overraskelse. Skal du have et barn?
Nej, en kat.
- Vi er også overraskede. - Det tror jeg gerne.
- Din søn? - Ja.
- Skat, det er onkel Riccardo. - Hej, mester.
Du var så stor, da jeg sidst så dig, jeg arbejdede for din mor.
Der er Diego, undskyld mig. Kom.
Skat!
Jeg var bange for, du ikke ville komme.
Vittorio, har du og mor haft det sjovt?
Ja, men det er endnu bedst, at du også er her.
Bravo!
Vores dreng skal vist lære noget grammatik.
- Luna! - Jedi-mester!
Søde! Hvordan har min lille skat det?
- Haft en god tur? - Ja.
Edoardo. Ginevra, min fars kone.
- Min bror! - Hej.
Jeg er så glad.
Du ser godt ud.
I lige måde.
- Hej, Sara. - Hej, Elettra. Hvordan går det?
Sandro, hej.
Tante Maria.
Velkommen.
Hej, Beatrice.
Hvordan går det, tante?
Hvad tror du? Jeg lever da endnu.
- Ved du, hvor gammel jeg er? - Nej, du ser så godt ud.
83...
Men jeg vil gerne nå 90 og få jackpot.
Undskyld mig.
Isabella, godt at se dig.
Glad for, I kom.
Hej, skat. Kom med.
Nu tager vi hovedvejen, der fører til Saint Candida-kirken, -
-hvor mor og far vil møde os.
Der vil være en kort messe, -
-og så går vi hjem og spiser og fester.
Hurra!
Op ad bakke og zigzag for at nå til kirken.
Til højre og ned, hvis man vil i vandet.
Jeg har læst alt, du har skrevet.
- Seriøst? - Ja.
"Det store kaos", "Vejen hjem".
"20 minutter" er utrolig, jeg har læst den tre gange.
- Tre? - Jeg sværger.
- Det er gamle ting. - Gamle ting? Du er skør.
- Husker du den nu? - Hvad?
Øen. Huskede du havnen?
Alle havne ligner hinanden.
Hvem er den dreng, du har med?
Edoardo. Du mødte ham for to år siden til min 14-års fødselsdag.
Min bedste ven.
Ikke kæreste?
- Det er også bedst sådan. - Hvorfor?
Han er fin som ven, men som kæreste...
Han er for sød og sikkert forfængelig.
Han vil bare være dig utro med en masse piger.
- Carlo, vil du høre en hemmelighed? - Hvad?
Jeg havde denne frakke på, da jeg blev gift og var gravid med dig.
Og den passer stadig.
Den er kun lidt stram om skuldrene.
Hvordan går det, Pietro?
Din far er så nervøs.
- Spørg hende selv. - Hvad?
- Om vi er søstre. - Spørg mig om hvad?
Hun siger, I er søstre med forskellige mødre.
- Det er sandt. - I er stedsøstre.
- Vi kan godt lide at kalde os søstre. - Kom her, skat.
Carlo, hvordan ser jeg ud? Sidder mit slips lige?
- Ja. - Ser jeg gammel ud i ansigtet?
Du ser fantastisk ud.
Jeg er træt.
- Desværre. - Hvad sker der?
- Er de her? - Ja, allesammen.
Selv Paolo. Kom ind.
Jeg regnede ikke med, jeg ville være så nervøs.
Jeg går ind.
De kommer.
Sandrino!
- Husker du onkel Pietro? - Ja, jeg husker ham.
Hej, onkel.
Stå her.
Du klarede det!
Godt.
Før vi begynder...
I er alle kommet til denne ø, -
- som Pietro og Alba har gjort til deres andet hjem.
Det er et smukt vidnesbyrd fra venner og familie, -
- som er kommet for at vise deres kærlighed til Pietro og Alba-
-ved denne lejlighed...
Hvorfor gider man gifte sig i deres alder?
Denne strålende lejlighed.
Gud være lovet.
Jeg er beæret over at være her i dag for at fejre-
- en families styrke og enhed, som blev født under Kristus-
-på denne samme dag for 50 år siden.
Men den dag var det bare os og fire venner, -
- hvor to af dem var vores vidner.
Jeg havde allerede mistet mine forældre, -
- og Albas forældre, som var royalister, -
- betragtede mig som en kommunist fra nord.
Den inkarnerede djævel!
Men vi giftede os alligevel, rullede ærmerne op.
Vi overtog restauranten, hvor jeg serverede, -
-og købte den 10 år senere.
I kender resten, da I spiser der ofte-
-og aldrig betaler!
Og lad mig minde jer om, -
- at selv de største fra Hollywood kommer for at spise på San Pietro.
Jeg ville bare sige, at...
det at se jer alle her-
-er så vigtigt for os.
Vi vil takke jer alle.
Tak.
Nok snak.
Lad os spise!
Hurra!
Hurra for bruden og gommen!
Vent lidt, jeg må lige fortælle jer om det her...
I ved alle, at Paolo-
- lige er vendt hjem fra en lang rejse til Latinamerika.
Ved I, hvordan han kom dertil? På cykel.
Seriøst!
Han vågnede en dag, tog sin cykel og cyklede til Argentina.
Faktisk var vi ikke sikre på, at han kunne nå at være med til festen.
Han vågnede bare op og cyklede til Vildlandet.
Nej!
Ildlandet.
Ildlandet, ja.
Paolo?
Fortæl os mere, vi er nysgerrige.
Mor, han løj. Han tog toget, steg ud, -
-tog en selfie og tog afsted igen.
Ved hvert stop!
- Fortæl os mere. - Hvad kan jeg sige?
Det, der skulle have været to uger, blev til seks måneder.
Lad mig sige det sådan: Han havde en bue til jagt!
Som i "Hunger Games"?
Seriøst?
Kan du bruge sådan en?
Hvor civilisationen ender, må man enten jage, fiske, eller sulte.
Jeg bruger mit kreditkort, og jeg er hulemand!
Hvorfor tog du afsted uden at sige det til nogen?
Han ville være fri. Frihed!
- Utroligt... - Begynd bare dit show.
Hvilket show?!
Han flyttede hjemmefra, da han var 18. Sara og jeg arbejdede på restauranten.
Mor siger til os, at han vil være kunstner og skrive digte.
- Har du skrevet en bog? - Tre.
- Tre bøger.
- Jeg har læst dem, har I det? - Det har jeg også, mor.
Så tog han til Paris, blev gift, fik et barn.
Han skrev et skuespil i Paris. Hører du det, tante?
I Paris, ikke Vetralla!
Så bliver han skilt, flytter ind hos mor og far-
-og cykler på Via Aurelia, -
- Santa Marinella, Civitavecchia... så hvorfor ikke Patagonien?
- Han fortjener stadig bifald. - Bravo, Paolino.
Carlo, kan du huske, da du ville være skuespiller?
Men han blev familiekunstneren!
Det må du leve med!
Har I hørt den her: Berlusconis søn spørger sin far...
- Nej. - Hør nu.
"Far, hvad er kærlighed?"
"Kærlighed er, når du køber et hus, -
-en fin bil og smykker til en kvinde."
"Og hvad er følelser?"
"Det er noget kommunisterne opfandt for at få gratis sex!"
Smukt. God joke for børnene.
Kom nu, op med humøret!
Skål!
Så...
Din familie betragter dig som et løst missil.
De har ikke set mig i årevis, de kender mig ikke.
Er du skilt?
Ja.
Jeg var utro med en skuespiller og blev afsløret.
Hun smed mig ud, inden der var gået et døgn.
Og dit barn?
Vi har lidt problemer...
Han elsker sin mors nye kæreste.
Og?
Jeg går sent i seng.
Og dig?
Er du lykkelig? Har du en mand, et normalt liv?
Mit liv...
er stagnerende.
Stagnerende?
Det er sandt.
Jeg har aldrig sagt det før.
Skal vi gå lidt?
Din kæreste?
Nej, vi er venner.
De datede for to år siden.
Mor!
Kun i to uger, det er sandt.
I deres alder kan de være, hvad de har lyst til.
Nyde livet fuldt og helt. I er heldige.
- Hvad hedder du? - Vittorio.
Hej, Vittorio. Hvem er din mor?
Sara.
Sara. Og dig?
Cristina, Isabellas datter.
Isabella...
Isabella bella bella bella...
Det er varmt. Farfar har varmet den op, hop bare i.
- Hvor er badetøjet? - I min taske i entreen.
Lad os skifte.
Hvor sødt!
Jeg er så glad for, I er her allesammen.
Lad os se, hvad Pietro laver.
Hvad er det med, -
-at de kun er venner?
Det siger de.
Han sover ikke i hendes seng.
Så vidt du ved.
Kan du huske, da vi var 16?
De er anderledes.
- Hvordan? - Anderledes, Carlo.
"Anderledes, Carlo"... forklar.
Prøv at tale med din datter en gang imellem.
Brug lidt tid sammen med hende, snak sammen, bare jer to.
Carlo, kommer du lige?
- Hvad er der? - Kom her.
Super.
Beklager.
Hvad?
Jeg kender næsten ikke din familie, hun kender allesammen.
Og du lod mig være alene og gik hen og talte med hende, mens...
- Hej, far. - Hej, skat.
- Hør nu... - Hvad?
- Ginevra... - Du har en datter mere.
Hun er kun syv og vil gerne være sammen med dig.
Anna.
Skat, far vil gerne lege med dig.
Leg fang flaget.
Det kender de ikke.
De gamle lege er bedst.
Far viser jer hvordan.
Der skal være flere med, et lommetørklæde...
Her.
Sandro?
Vil du være med?
De fik en rigtig god aftale for 30 år siden.
Ja?
De købte stedet af nogle søskende som havde arvet det, -
-og skændtes om det.
De dukkede op med nogle kontanter og tog det hele.
Det er nemt at lave penge med penge.
Og nu har de det godt.
Ja, I morer jer...
Lever det søde liv.
Du havde det sjovt her som barn.
Ja.
Kan du huske den sommer, jeg kom med min far?
Hvordan skulle jeg kunne glemme det?
Du godeste, jeg rødmer.
Hvordan fik du ideen til "20 minutter"?
Ideen?
Ja.
Ved at observere.
Observere?
Ja.
I de første 20 minutter når man møder en, -
-beskriver man sig selv.
Man fortæller sandheden om sig selv, sin fortid-
-da man føler, man ikke har noget miste.
Og så?
Og så...
De 20 minutter-
-bliver til 20 timer...
20 dage...
20 uger, 20 måneder, 20 år.
Og man taler ikke mere, som man gjorde dengang.
Man ender med-
- at drømme om at løbe væk for at få 20 minutter med en anden.
Det er meget præcist ramt.
- Livet er virkelig noget rod. - Fuldstændig.
Nummer... et!
Kan du huske, hvor vi elskede første gang?
- Nej, hvor? - Kan du ikke!?
Tror du, jeg ville glemme det? På molen dernede.
Min lynlås sad fast.
Skide lynlås!
Det var den 10. august.
Jeg så et stjerneskud og ønskede: "Lad det være kærlighed".
Jeg tror den stjerne faldt ned lige her.
Og du stjal den.
Jeg stjal den!
Tyv!
Det er Pietro.
Jeg fik ham til at sidde stille i to uger for at male det.
Han var rasende på mig!
Er det dér, vi er nu?
Ja.
Det er ikke færdigt endnu, jeg vil arbejde på det her i ugen.
Det er så vellignende, du er dygtig.
Virkelig dygtig!
Tak, Riccardino...
Og Luana.
Tak til jer alle for at invitere os, virkelig.
Giuseppe arbejder i Genoa.
Vi ser kun hinanden en weekend hver måned.
Da jeg mødte ham, -
- fortalte han mig alt, jeg behøvede at vide, i de første 20 minutter.
Men jeg valgte ikke at se det.
I årevis sagde jeg til mig selv "Hold nu op".
Du ved...
"Alting løser sig".
Men mennesker forandrer sig ikke, -
- og forkerte ting bliver ikke rigtige af sig selv.
Tak igen.
Så lidt.
Det er så smukt her.
Det klaver må have kostet dem 40 millioner lire, -
-og de kan ikke engang spille.
Hør...
Forstemt.
Ved du hvorfor?
- Det er forstemmende. - Præcis.
Syng for mig, skat.
Er din onkel ikke bare fantastisk?
Han er dygtig, ikke?
Undskyld mig.
Jeg må afbryde jer, ellers når I ikke færgen.
Du er så god, Riccardino!
Du har forhekset os som Odysseus' sirener.
Vores Riccardino er fantastisk!
Vittorio.
- Anna. - Flot!
Skat?
Det er tid til at gå, -
-men du har ikke talt med din onkel.
Pis!
Onkel?
Onkel.
Undskyld mig.
Du havde lidt travlt før.
Kan vi tale sammen et øjeblik?
Lad os gå ned til havnen.
Ring til mig i morgen, så kan vi tale om det.
Alba?
Lad os gå.
Tag det roligt.
- Hvor sejler færgen fra? - Den burde allerede være her.
Pietro, gå hen til billetkontoret.
Er der nogen?
- Hallo? - Der står "Ingen færger" på skiltet.
For søren da! De har aflyst færgerne.
Alle færger er aflyst.
Hvad?
Der er for høje bølger, ingen færger før i morgen.
Ingen færger?
Hvad?
Det må være en spøg, vi skal afsted!
- Lad os leje en båd, jeg betaler. - Det går ikke, som havet er nu.
Jeg har et fly til Paris om fire timer!
Der er voldsomme bølger, ingen færger før i morgen.
Det er et stort problem.
Beatrice, hvad kan jeg gøre? Jeg kan ikke få havet til at være roligt.
Vi kan ikke komme afsted, sådan er det. Lad os gå hjem igen.
- Fint. - Vi gør sengene klar.
- Ingen færger. - Seriøst?
Kom nu.
Lad os gå.
Det gør ikke noget, det er et fedt sted.
Lad os gå.
Sikke en prøvelse.
- Vi kan ikke komme afsted? - Der er ingen færger.
Lad os leje en bil.
Har du ofte været strandet her?
Nogle få gange.
Og så nu!
Er der plads til os alle?
Sara, tjek om San Michele Motel stadig har åbent.
Hvis de har noget ledigt, kan du og dine brødre sove dér.
Så har vi mere plads hjemme.
Hvad siger jeg til den franske økonomichef?
Sandheden.
Hvilken sandhed? At jeg er strandet på en ø?
Og hvad så? Ærlighed er altid det bedste.
Godt så.
Børnene kan sove i Paolos værelse.
Luna og hendes ven kan sove i mit og Carlos værelse.
Enkeltsenge.
- Kan de sove sammen? - Ja.
- Hvorfor sammen? - Carlo, ikke så gammeldags.
Gammeldags?!
Sandro og Beatrice kan sove i gæsteværelset.
Sover I her også i nat?
- Også dig? - Vi bliver alle her.
Her.
Det var Palmiras værelse, kan du huske det?
- I har ikke ændret noget? - Nej.
Vi spiser på restauranten i aften.
Pietro!
Ud af fire søskende-
-er kun du og jeg tilbage.
Nu ikke så bekymret.
Kom.
I kan sove her, okay?
I har privat badeværelse.
Vi kan skubbe sengene sammen.
Behøves ikke for kun én nat.
Men tak, vi klarer os.
Undskyld rodet igen.
Undskyld.
Lige her.
Læg den her.
- Jeg henter lagner. - Tak.
Lad os se...
- Er den ubekvem? - Nej...
- Alt okay? - Storslået, onkel. Helt fint.
Beklager, vi ikke har flere senge, vi forventede ikke det her.
Intet problem.
Tak for forståelsen.
- Onkel? - Ja?
Som jeg nævnte før, -
- ville jeg fortælle dig, at vi er bekymrede for barnet.
Økonomisk.
Hvordan skal vi overleve for 800 euro om måneden?
Hun har nogle manicurekunder, men det er småpenge.
Vi drukner i gæld.
Vi er ret meget på spanden.
Hvis du behøver hjælp i restauranten, kan jeg...
Riccardo, du ved, jeg elsker dig, -
- men det prøvede vi for nogle år siden, og det fungerede ikke.
Fordi jeg var for ung, jeg har lært meget nu.
Du jagede gæsterne væk!
Gæsterne?
Jeg har forandret mig, onkel. Ikke?
Vi har virkelig problemer.
Barnet skal hedde Cesare, som din far.
Det er sandt.
Det er ikke op til mig, Carlo og Sara styrer det hele.
Du må tale med dem.
Din onkel har ret, vi taler med Carlo og Sara.
Gør det.
Jeg lukker her.
Ja.
- Tal med dem. - Men Sara hader mig.
Tro ikke på ham, jeg jagede ikke gæsterne væk.
Værsågod.
Unger, I kan ligge den vej.
Er det godt? Det har været min seng.
Godt...
I kan tage noget på, hvis I fryser.
Lad som om I er hjemme.
Tak, Alba.
- Ja? - Hvor er du?
I forretningen.
Det her motel er klamt, jeg nægter at sove her.
- Der er ikke andre værelser. - Seriøst?
Hun sover i huset!
- Hvad med mig? - Jeg ringer senere.
Carlo?
Pisseirriterende.
Det er svært nok med én familie, for ikke at tale om to!
Ægte romantikere har adskillige familier.
Klart!
De prøver igen, når kærligheden ramler!
Indtil de når en grim slutning.
- Forventer du, jeg bliver skilt? - Nej da.
Jeg er romantiker, ikke idiot.
Goddag, Carlo.
Fanget her?
Vi er fanget, frue.
Vi går hen for at spise om 10 minutter. Mødes nedenunder.
Vil du med hen at spise?
De spiser altid.
Spisetid!
Kommer.
- Går vi? - Ja.
Kom.
Er alle her?
Luna sagde, hun gerne vil være biolog.
Send hende til USA på et udvekslingsprogram.
Så vil jeg aldrig se hende.
Tror du, hun stadig vil se dig, når hun bliver 18?
Jeg bliver rørt, når du siger den slags.
Rørt, ligefrem?
- Klarer du dig økonomisk? - Ja.
Godt.
Vi må tales ved senere.
Skat, vent!
Hvorfor det hastværk?
Jeg ringede for at høre, om restauranten var åben, men jeg har ikke forbindelse.
Jeg kan ikke sige det højt, -
-men jeg er faktisk glad for, -
-at vi er fanget her.
Og vi skal sove på motellet, som vi gjorde før i tiden.
Vi har ikke haft tid til at være sammen meget længe.
Vel?
Du har ret.
Du og jeg har aldrig alenetid.
- Skål. - Tillykke.
- De ser ikke engang på mig. - Kun når du vender ryggen til.
De er jaloux, de kan ikke tro, jeg er sammen med sådan en skønhed.
Jeg kan faktisk heller ikke tro det.
- Skat! - Jeg elsker dig.
Lige fra havet.
Jeg drømte om at blive balletdanser.
Jeg blev optaget på danseakademiet og var så spændt.
Min far nægtede, han sagde, at dansere er ludere, -
- men i virkeligheden havde han ikke råd til at betale min husleje i Rom.
Jeg burde have gjort det på egen hånd, men havde ikke modet.
Så jeg har tilbragt hele mit liv i Latina.
Hvad kan jeg gøre?
Sådan er livet.
Vi er lavet af det samme som universet.
Vi er stjernestøv.
Vi er som planeter, som træer...
Som solnedgange, og ifølge mystiske love-
- resonerer vores vibrationer med universets vibrationer, -
- hvor tingene transformerer sig, de forsvinder ikke.
Som vores liv!
Takket være denne praksis reddede jeg mit ægteskab.
I burde også prøve det, slip jeres Buddha-hed fri.
Buddha-hed?
Ja, din indre Buddha.
Luna, kom ned derfra, du kan falde.
Tror du, vi kan komme afsted i morgen?
Ved ikke, håber det.
Hvad så? Skal du være i Paris i morgen?
Hvis det skide hav falder til ro.
Det skide hav...
Tak igen, det job, du fandt til mig, var alle tiders.
Men det rækker ikke, når vi får barnet.
Diego, du er den eneste, som rigtig har hjulpet mig.
Men ...?
Men jeg må spørge om en sidste tjeneste, som vil redde mig.
- Det har jeg hørt før. - Sidste gang, lover det.
Du må overtale Sara til at lade mig arbejde i restauranten igen.
Så jeg kan få styr på tingene. Jeg drukner i gæld lige nu.
Jeg har altid været loyal mod dig.
Jeg så dig i centret og har ikke sagt det til nogen, ikke engang Luana.
Du kan overbevise Sara!
Venner, skal vi gå hjem?
Det bliver ikke nemt.
Prøv i det mindste.
Godt.
Jeg gør det for barnets skyld.
- Tak, mand. - Stop det.
Hvad sker der?
Jeg elsker din mand.
Riccardo, du fik de gode, gamle dage tilbage før.
- Spil for os igen, hvis du kan. - Meget gerne.
- Det er koldt, kan vi gå hjem? - Lad os gå.
Der var min skat!
Hør lige den her...
En fyr spørger en pige: "Hvor mange mænd har du haft?"
"Fire" siger hun.
"Det er faktisk fem".
Ham: "Det er ikke for mange".
Hende: "Det er rigtigt, -
-det var en rolig uge!"
Hold nu kæft!
Jeg er bange for, at jeg vil nå til enden af mine dage-
-og indse, at jeg ikke levede fuldt ud.
Vi bærer fortrydelsen med os for altid.
Ikke?
Hey...
Må jeg sige noget?
Hvad tænker du på?
Du ved...
Da vi kyssede, -
- da vi var mindre, var det min første gang.
Seriøst?
Så har jeg også en tilståelse.
Det var også min første gang.
Vent...
Kom her.
Hvad laver du?
Du er tosset.
Du er farlig...
Det er, hvad du er!
- Ved du, hvor de sejler hen? - Hvor?
Til Ønskeøen!
Kom!
Til Ønskeøen!
Det er fantastisk!
Ja, hr. kaptajn!
Sådan?
Hvad hvis de finder os?
Farmor og farfar er lige ved siden af, -
-hvis I har brug for noget.
- Godnat, skat. - Godnat, mor.
Ses i morgen.
Hvor er min mor?
Hun er på vej, bare sov.
Hun kommer ind og giver dig et kys, når hun er tilbage.
- Godnat, skattebasser. - Godnat.
Hvordan tror du, du vil være om 10 år?
Retskaffen.
Og det betyder?
En, som opfører sig ordentligt og ikke laver fejltrin.
Jeg vil ikke ødelægge mit liv.
Jeg vil ikke være som min far, som gik, da jeg var et år.
Retskaffen.
Ja.
Hvordan skete det?
Jeg faldt ned fra et træ, da jeg var barn.
Du klatrede i træer?
Du ville flyve væk.
Jeg kan godt lide dig.
I lige måde.
Skal jeg slukke lyset?
Godnat.
Hvornår havde vi vores 20 minutter?
Som børn...
eller på færgen på vej hertil?
Eller lige nu?
Hvad hvis vores 20 minutter først skal til at begynde?
Jeg er ked af, jeg ikke har det så godt.
Tænk ikke på det.
Hvorfor er vi her?
Fordi der ikke går nogen færger hjem.
Færger?
Lad os sove.
Husker du den?
Jeg hørte den i radioen forleden, -
-og den vakte mange minder til live.
Gode minder...
Og dårlige.
Men alle vigtige minder.
Riccardo bad mig om at tale med dig.
Han vil virkelig gerne arbejde med jer igen i restauranten.
Han bad dig om at spørge?
Han er i en svær situation.
Man kan ikke stole på ham.
Han beder bare om en chance mere, den stakkels mand.
Vi har allerede givet ham en.
Du skaffede ham endda et job i byen. Er det ikke nok for ham?
Kan vi holde op med at tale om Riccardo?
Jeg er lidt bekymret for vores børn.
De skal nok finde ro.
Ligesom vi gjorde.
Hvorfor får du mig ikke til at føle mig elsket?
Du kan ikke engang svare?
Ginevra, du burde finde en interesse, et job, et eller andet.
Dit liv kan ikke bare handle om mig.
Ja, fordi jeg bare var en udvej for dig.
Elettra og jeg gik fra hinanden, fordi vi ikke var lykkelige.
Vi har en datter sammen, hvad kan jeg gøre?
- Jeg vil have en mand, som elsker mig. - Det har du. Jeg elsker dig.
Jeg prøver bare at holde sammen på os alle, forstår du ikke det?
Jeg ønsker bare, at alle er glade!
Og hold op med at græde.
Okay.
Undskyld.
Jeg vil bare være sammen med dig.
Vent, Ginevra...
Ginevra, vent!
Det smukkeste hav er ikke blevet krydset endnu.
Det smukkeste barn er ikke vokset op endnu.
De smukkeste ord, jeg vil sige til dig, er ikke blevet sagt endnu.
Hvorfor knalder du mig ikke oftere?
Vi plejede at knalde hele tiden, husker du?
Vi skal være lykkelige igen.
Sig, du elsker mig.
Du siger det aldrig.
Du ved, jeg elsker dig.
Tingene vil forandre sig fra i morgen.
Det vil du se.
Lige meget med din fortid!
Lover du det?
Lover det.
Hvad er klokken? Det er morgen.
Hej.
Jeg havde glemt, vi stadig var her.
Diego?
Han tog ned til havnen for at se, om færgerne sejler.
Han er stresset over Paris.
Isabella! Du gik en tur?
Solen skinner.
Godmorgen.
Tag noget mad indenfor.
- Mor! - Skat!
- Hvor var du i aftes? - Jeg var ude at gå.
Var det godt at sove med din fætter og kusine?
Lad os få tøj på.
Hej.
Godmorgen.
- Hej, far. - Tag en badedragt på!
Skat!
Hej, søde.
Har du sovet godt?
Hvor var du i nat?
Begge to?
Hvad?
Behøver jeg at svare?
Nej.
"Måske i eftermiddag"? Så vi er fanget her?
- Desværre, ja. - Havet skal nok falde til ro.
- Hvornår? - Hvem ved, det sker på et tidspunkt.
Er det far?
Svar.
Ja... få tøj på.
Hallo?
Giuseppe?
Jeg kan ikke høre dig.
Der er ingen dækning her.
Det her?
Jordskælv!
Kom!
Der er ikke noget jordskælv, Sandro!
Det er ikke et jordskælv!
Løb!
Det er ikke rigtigt. Han tror, der er jordskælv.
Sandro, se på mig.
Alt er godt, vi har det alle fint.
Se, alt er godt.
Ikke, Maria? Din mor er her. Sig det til ham.
Vi har det alle fint.
Det var en lille rystelse.
Meget lille, Sandrino.
Jeg er din bror, giv mig et kram. Kan du kende mig? Det er mig.
Alt er godt!
Jeg kan ikke klare det mere, Pietro!
Jeg kan ikke klare det mere!
Det kan jeg bare ikke!
Sandro, alt er godt.
Sæt dig ned, alt er godt. Sæt dig her.
- Var der jordskælv? - Nej.
Han har det ikke godt. Hvor blev hun af?
Beatrice!
Hvad sker der?
Hvad der sker?
Du har kendt mig, siden jeg var 20.
Du ved, jeg altid har elsket Sandro.
Du ved, hvad jeg var igennem, da min eksmand blev syg.
Jeg kan ikke gøre det igen.
Når jeg kommer hjem og fornemmer den stank af død, -
-har jeg lyst til at flygte.
I fandt hinanden igen efter 20 år, I var lykkelige.
Men han er ikke rask i hovedet.
Han kan ikke genkende mig, han råber og vil væk.
Og han tisser i bukserne, når han er ude.
Du aner ikke, hvad jeg går igennem.
Du kan ikke forestille dig det!
Så aflever ham på et hospital. Kunne du bære det?
Jeg har fundet et sted.
Et plejehjem i Rom, det er som et 5-stjernet hotel.
De vil tage sig bedre af ham, end jeg kan.
Tror du, jeg ikke elsker ham?
Og hvem elsker mig?
Hvem elsker mig?!
Jeg vil ikke være sygeplejerske for evigt.
Hvem vil have mig om 10 år?
Jeg vil også dø med en ved min side.
Men hvad ved du om det!
Pietro?
Pietro, hvad er der sket?
Hvornår kommer den skide færge?
Må jeg spørge om noget?
Tror du, Luna er jomfru?
Hvad?
Hun var jomfru sidste år, -
- men jeg var meget aktiv i hendes alder...
Du lovede noget i aftes.
Unge virker så virkelighedsfjerne nu om dage...
- Gider du droppe det. - Hvad?
Hvorfor siger du det foran Anna?
Hvorfor fornærmer du Luna på den måde?
Hvorfor?
Jeg har ikke fornærmet nogen.
Carlo? Vent...
Carlo!
Ginevra, hvad foregår der?
Han er underlig!
Hvad er der galt? Er du okay, far?
Jeg er ked af, jeg ikke er den far, du gerne ville have.
- Du er våd. - Jeg er ked af det for dig...
For mig, for os, for alle.
Du skal ikke være bekymret for mig.
- Carlo? - Ginevra kommer.
- Taler du dårligt om mig? - Lad mig være.
Du efterlod os bare. Anna spørger efter dig.
Gå hen til Anna, jeg kommer snart.
Er du glad nu, Elettra?
Er det det, du ønskede, at se os skændes?
Stop det.
Lad hende snakke, lad os se, hvor langt hun går.
Du har kredset om os som en grib i ni år.
Du er virkelig usikker, Ginevra. Jeg har ondt af dig.
Hold mund! Du er en frigid, mislykket gammeljomfru!
Du er mentalt forstyrret.
Mentalt forstyrret!
- Dø, møgkælling. - Så er det nok!
Hun er gal.
Hørte I det? Hun sagde, jeg skulle dø!
Du er den frigide, mislykkede gammeljomfru!
Jeg sagde, vi ikke skulle være kommet.
Jeg blev formelt inviteret, og de insisterede på, at jeg kom.
- Begynd du ikke... - Rend mig.
Jeg flytter væk, når jeg bliver 18.
Rend mig.
Rend mig...
De skændes.
Bare rolig, det har de altid gjort.
Jeg sagde, jeg ikke ville have, at du talte med hende.
- Venter du på mig? - Jeg talte med min datter.
Du skal ikke blande dig med mig og min datter!
Det er nok med din datter!
Vil du snart være en far for Anna?
Eller fortsætte med at være en lille mand?
- En hvad? - Lille mand!
Du er en lille mand, lille far, lille ægtemand.
- Store dame. - Rend mig.
En rigtig mand ville aldrig have ydmyget mig i alle disse år.
Du trækker altid fortiden frem.
Det er ikke min skyld, at din datter er et fjols.
- Fjols! - Jeg kan ikke klare det!
Hold din kæft, eller jeg slår mig selv ihjel!
Gør det bare, jer alle sammen!
Jeg er så træt af dig, jeg slår dig ihjel.
- Hjælp! - Jeg er træt af dig.
Jeg er træt af dig!
Hjælp!
Vil du slå mig ihjel?
Vil du?
Det var bare sjov...
Det var for sjov!
Jeg kan ikke tro det her!
Hvad lavede jeg?
Hvordan er vi nået hertil?
Vi elskede hinanden.
Jeg var forelsket.
Jeg er sikker på, de bliver gode venner igen og snart kommer tilbage.
Det gør voksne.
De er skøre sommetider, især når de elsker hinanden.
Sommetider siger de mærkelige ting...
Grimme ting...
Selv om de ikke mener det.
Er det ikke rigtigt, tante Maria?
Jeg skal sige dig noget, kom her.
Sådan er det...
Når man er forelsket, -
- kan man til tider miste kontrollen og gøre ting.
Men vær ikke bange, -
-det går hurtigt over.
Skat, giv mig et kys.
Jeg har brug for det.
Hvad er det?
Kom her.
Ikke nu.
Senere!
Mor?
Nej! Nej!
Jeg sagde nej!
- Hvorfor? - Tag det roligt.
Hvorfor?
Jeg sagde nej!
Stop det!
Hvorfor skriger du? Cristina!
Hvad sker der i dag?
Alt vel her?
Det er bare et skænderi.
Lød som om hun blev skalperet. Er du okay?
Riccardo, det er fint.
- Er du okay? - Alt vel?
Ja, jeg har det fint.
Sikke et temperament!
Alt er godt, tak.
Hvad har du gjort?
Hvad jeg har gjort?
Hun er gift, Paolo, og har et lille barn.
Vil du virkelig belære mig, -
-med alt dit rod?
Pis af.
Rod?
Hvilket rod?
Hvad snakker du om?
Med Diego? Det er fortid.
Han holdt op med at se hende for to år siden.
Diego valgte sin familie.
Det er svært at være gift efter så mange år, men hvad ved du om det.
Du løber, så snart du mærker noget gro, -
-i andet end det jord du har i hovedet.
Sådan foretrækker jeg det.
- Du ved intet om mit liv. - I lige måde.
Siger du det? Hvornår så du sidst din søn?
Flot! Under bæltestedet, virkelig flot.
Paolo...
Bliv ved med at flygte...
Bare bliv ved.
Vent, Paolo.
Hvorfor begynder du ikke i restauranten igen?
Hold nu op...
Jeg savner dig.
Hvor er det, du vil hen?
Stop nu, Sara...
Hold op.
Ginevra.
Gør det ikke...
Den kælling stirrer på mig som en dødens ravn.
Gå hen til hende, Carlo.
Far vil gerne lege med dig.
- Hvad er der galt? - Ingenting.
Den stakkel, jeg har ondt af ham.
Er du okay?
Din søn prøvede at slå mig ihjel.
Tror du, jeg er okay?
Hvad?
Enten i aften eller i morgen tidlig.
Laver du sjov? Skal jeg fejre vores årsdag alene?
Jeg kommer, så snart jeg kan.
Vejrudsigten ser bedre ud.
Hvis havet falder til ro, tager jeg afsted i dag.
Hvor længe skal det tage!
Hvornår forlader du hende, Diego?
Arianna, jeg elsker kun dig.
- Hvad? - Hallo?
- Hvad er det? - Hallo?
Hallo? Jeg kan kun få én skide streg på denne ø.
Hvad sagde du?
Bare rolig, jeg holder dig orienteret.
- Kan du høre mig? - Jeg kom til Paris for din skyld.
Hallo?
Pis!
Hey, hvad så?
Kan vi tage afsted i dag?
- De ved det ikke endnu. - Nej? Pis og lort...
Har du talt med Sara?
Hun vil slet ikke overveje det, beklager, jeg gjorde, hvad jeg kunne.
De vil ikke have dig i den skide restaurant, fordi du er et stort fjols.
Men...
Hvad sagde hun helt præcist?
Sara...
Der er du.
Der er stormvejr over det hele.
Mor?
Hvordan kunne du acceptere fars utroskab?
I alle disse år?
Hvordan?
Jeg husker, da du gemte dig på badeværelset og græd.
Jeg har aldrig spurgt...
Hvordan kunne du?
Du ved, jeg fik også ham til at græde et par gange.
Men til sidst kom han altid tilbage til mig.
Det var ikke nemt.
Du skal ikke drikke mere.
Dig og mig...
Det har altid været os i årevis.
Men jeg har også brug for at føle mig elsket, forstår du?
Far har sit liv i Genoa. Og vi ser ham højest én dag.
Så er han væk i en måned mere.
Genoa er ikke så langt væk.
Hør, skat...
Jeg ved, du ikke så gerne vil høre disse ting, -
- men jeg vil gerne være ærlig over for dig nu.
Det hele skal nok gå.
Det løser sig, skat.
Stol på mig.
Okay?
Hvem er det?
Kom ind.
Vi ville spørge, om Cristina vil lege med os.
Vil du lege?
Vil du?
Skat...
Jeg lukker her.
Fint.
Jeg ledte efter dig, skat.
- Hvad så? - Intet.
- Ingen færger i dag? - De ved det ikke.
Hvad gør du med Paris? Ringede du?
- Jeg udsatte mødet. - Seriøst?
- Hvordan? - Jeg udsatte det bare til i morgen.
Skat, det er gode nyheder.
Er du glad?
Giv mig et smil.
Hold da kæft!
Carlo?
Er du okay?
Op med humøret!
Det er mig.
Ginevra!
- Gå. - Du skal spise noget.
Jeg har det fint, giv Anna noget mad.
Så giv hende nattøj på og sørg for hun tisser, før hun går i seng.
Gør det for mig, efter du har prøvet at slå mig ihjel.
Det gjorde jeg ikke...
Hvis du vil skyde, og pistolen blokerer, har du stadig prøvet at skyde!
- Pistolen? - Skrid.
Kom ned, hvis du skifter mening.
Okay?
- Far? - Hvordan går det, skat?
Carlo, kan vi tale sammen?
- Ikke nu. - Jeg gør det kort.
Carlo, jeg har studeret vin i de seneste par år.
Spørg mig om hvilken som helst vin, jeg ved det hele.
Prøv!
DOC, DOCG, IGT. Jeg ved det hele.
Jeg spurgte din far, om jeg kan arbejde i restauranten igen.
Jeg har brug for at starte forfra...
- Hvad sagde far? - Det er op til dig og Sara.
Han bad os om at fyre dig for seks år siden.
Gjorde han?
Vi er i knibe.
Vi ville ikke spørge, hvis det ikke var vigtigt.
Sara, kan vi tale sammen?
Hvad nu?
Jeg venter min søn om tre måneder, vi bliver smidt ud fra lejligheden, -
- fordi vi er 18 måneder bagud med huslejen.
Jeg har brug for din hjælp. Hjælp mig, Sara!
Vi har altid hjulpet dig.
Du har aldrig betalt de penge tilbage, som vi lånte dig.
Vi har ikke noget ledigt i restauranten, -
- vi har de folk, vi skal bruge, og vi er meget tilfredse.
Godt for jer!
Vi elsker dig allesammen.
Så vis det.
Hvis du gør dig fortjent til vores tillid.
Min mand og jeg vil gå ned og se solnedgangen nu.
Gå, det skal I da ikke gå glip af, -
- ellers får jeg vel også skylden for det.
- Lad os gå, skat. - Gå, mor kalder på dig.
Luna?
De er på stranden.
- Jeg skal tisse. - Du skal tisse.
Hvad, mor?
Du står altid der og stirrer!
Du lader din bror, far, mig og alle andre træde på dig.
Riccardo, tal ikke til mor sådan.
Og hvis du ikke kan lide restauranten, så bare gå!
Vågn op, Sandro!
Vågn selv op!
Prøv at være tålmodig med ham.
Livet kræver tålmodighed...
Masser.
Masser og masser.
Så...
Skal vi være bedste venner for altid?
Jeg vil ikke være din bedste ven for altid.
Det vil jeg heller ikke.
Unger, hvad laver I?
Hej!
Har du overvejet, om vi skal have et barn mere?
Hvorfor?
Hvorfor ikke?
Fordi vi stadig har tid.
Fordi vi har masser at fejre.
For at tilføje mere værdi til det, vi allerede har.
Vittorio vil få selskab, og vi bliver alle gladere.
Og efter alt det, vi har været igennem, tror jeg...
det ville betyde noget.
Det ville være et ægte løfte.
Ved ikke, jeg må tænke over det...
Vi skal ikke gøre det nu. De unger holder øje med os.
Og de sten er ikke så behagelige. En anden gang.
Det haster ikke, bare rolig.
Er det lys ikke smukt?
Jo.
Sandro?
Hvad er der galt?
Jeg har tabt min vielsesring.
Sikke noget møg!
Hvor længe har du og Carlo været gift?
Jeg husker jeres bryllup, som om det var i går.
I lang tid.
Hvor mange år?
25.
Næsten 25 år.
- 25 år! - Ja.
Snart sølvbryllup!
Ja!
Vi holder en skøn fest som den her.
- Lyder det ikke godt, Sandrino? - Jo.
Godt så...
Hej.
Skønt.
Her kommer det!
Maden er klar!
Er alle her?
Sådan!
Paolo, hvad laver du?
Ingenting.
Jeg er din mor, -
- og jeg ser og hører alt, hvis du ikke har bemærket det.
Mor, jeg er 42.
Jeg har fejlet mange gange. Er du sikker på, du har set dem alle?
Du er kunstner. Du udtrykker dig på andre måder.
Tja!
Hvad er der galt?
Jeg vil have et normalt liv.
Der er ikke noget, der hedder et normalt liv. Se på dine søskende.
Tror du, mit liv med din far har været normalt?
Du vil leve mange liv, -
- og du vil gøre det gennem dine romankarakterer.
Du ved, du er speciel.
Tvivl ikke på det.
Middagen er klar.
Kom og spis.
Så er vi klar!
Tak, Sandro.
Tak, Elettra.
Hvilken sang er det?
Jeg er ked af det før, som mor kan jeg forstå det.
Det kan ikke være nemt for dig.
Sara, fra kvinde til kvinde.
Det er frygteligt at være flad, skræmmende.
Du lever i frygt.
Alting løser sig.
Riccardo skal nok klare sig. Hør, hvor god han er.
Og du skal have et barn.
Han bringer held.
Ginevra?
Hun foretrækker at blive på værelset.
Så kan jeg slappe af.
Jeg elsker hende, men...
Hun er så usikker og besidderisk.
Hun er dum, Carlo.
Dumme mennesker er farlige.
Se, hvordan hun tvinger dig til at leve.
Hej, far!
Hvad med dig?
Hvad med mig?
Er du sammen med en?
Nej. Nej, nej!
Jeg er ikke skabt til at være sammen med nogen.
At være i et parforhold er unaturligt for mig.
Jeg har prøvet.
Jeg har prøvet...
flere gange, end du tror.
Men jeg duer ikke til det.
Jeg misunder dem, der gør.
Altså dem, der virkelig gør, ikke dem, der lader som om.
Hvorfor ser du sådan på mig?
Du er en god mor.
- Har jeg sagt det til dig før? - Nej.
Det har du aldrig.
Lad os også gå indenfor.
Okay.
Det er så skønt med de mennesker, der danser!
Bravo!
Bravo, Ricky!
Flot!
I kan godt lide, når Riccardino spiller og synger for jer...
Som en dresseret abe!
- Hvad siger du, Luana? - Stille, lad mig tale.
Jeg kom her og følte mig som en sølle tigger-
- men jeg vil tage herfra og føle mig som en dronning.
Ved I hvorfor?
Fordi vi aldrig ender som jer!
Fordi vi vil aldrig have en bror, som boller sin kusine foran alle.
Eller en som ham, som konstant lader sig ydmyge.
Og Sara...
Kære Sara som er så perfekt. Ikke sandt, Diego?
Riccardo så dig med din pige, har du ikke sagt det til din kone endnu?
Sara, han bedrager dig. Vågn dog op!
Jeg slår dig ihjel, møgkælling!
Stop!
Slip!
Hun er gravid!
Hvad ved du om mit liv?
Riccardo og jeg vil elske hinanden for evigt!
Ægte kærlighed er at elske hinanden, selv når kærligheden falmer.
Næste gang I tænker på ikke at respektere ham, så tænk igen.
I kan stikke jeres lusede restaurant-
-op i røven!
Vi beder ikke om almisser!
Farvel!
Stikke vores restaurant hvorhen?
Hvorhen?
I må hellere snige jer ud ad vinduet i morgen tidlig.
- Fik du det, Riccardo? - Rolig, tag dig ikke af dem.
Hold hende væk fra mig, eller jeg kvæler den kælling!
Det er okay! Læg dig ned.
Nej, jeg står op.
Skammeligt!
Sikke en skøn måde at slutte aftenen på.
Hvor har Riccardo samlet den proletar op?
Sid ned, før du får det dårligt.
Diego.
Sig ikke et ord, -
- for dybt inde i mit hjerte kender jeg sandheden.
Jeg vil ikke lade den griske mær ryste mig!
Hun er et nul!
Godt så!
Lad os sove og når vi vågner i morgen, -
-er det en ny dag.
Hvor er Cristina?
Hun sover med sin mor i nat.
Har du det godt, mor?
Ja, skat.
Ja...
Okay, søster?
Ja, bror.
Skat...
Kan du huske det sted, du nævnte...
for folk som mig?
Tag mig derhen før alle glemmer mig.
Og jeg glemmer alle.
Også dig.
Ikke mig.
Vi skulle ikke have inviteret Riccardo, det er min skyld.
Du er besat af at have en tæt knyttet familie.
Jeg var forældreløs!
Jeg kan ikke klare familier!
Vi smøger ærmerne op.
Vi smøger ærmerne op og klarer os.
Vi kan klare alting sammen.
Okay, skat?
Sammen er vi uovervindelige.
HVORDAN GÅR DET?
JEG ER HER
TÆNKER PÅ DIG
JEG SAVNER DIG
I LIGE MÅDE...
Godmorgen.
- Går det godt? - Fint.
Hej.
Og dig?
Hej.
Færgen er lige sejlet ind i havnen.
Dejligt.
Sandro, lad os gå, færgen er her.
Edoardo, Luna!
Hej, Alba.
- Farvel, Beatrice. - Tak for alt.
Hej, Sandro.
Hej, du kære.
Kom nu sikkert frem.
Jeg får Pietro til at ringe.
Nej, jeg ringer til ham. Jeg vil bare hjem til mig selv.
Op med humøret, min skat.
Hej, Alba.
Hej, Diego.
Vi tales ved.
Ja. Hej.
Hej, mor.
Jeg ringer, når jeg kommer til Rom.
- Hej, Alba. - Hej, Ginevra.
Hej.
Hej!
- Tak, fordi I kom. - Tak!
Vi tales ved snart.
Hej, Edoardo!
Husk, unge dame, vi kvinder kan bære verden på vore skuldre.
Lad os gå!
Nogen har tabt en vielsesring.
Er de gået?
Ja.
Som vi plejede at sige: "Farvel til alt, -
-både det gode og det dårlige!"
Lad os gå op foran.
Vi havde en vigtig snak i går.
Husker du det?
Om din fremtid.
Vores fremtid.
Jeg elsker dig højt.
Og jeg elsker dig.
Meget!
Vittorio, læn dig ikke ud.
Det er ikke koldt herude?
Hvad tid er dit fly til Paris?
17.30.
Alting har løst sig.
Du tager afsted, jeg tager hjem med vores søn-
-og så til restauranten.
Og så hjem igen, -
- hvor jeg venter på, at du kommer hjem.
Livet går videre.
Ikke, Diego?
Vi er heldige.
Det siger du altid.
Vi er heldigere end de fleste, ikke?
Giv mig et smil!
Vittorio!
Kom her.
- Skal vi tage med far til Paris? - Til Paris?
Hvad?!
Vi tre har aldrig været der sammen.
Til Paris!
Fedt!
Giv mig et smil!
Så er vi her.
Tag din rygsæk på.
Pas på.
Her.
- Sara, vil du se efter Cristina? - Ja.
Giuseppe er kommet for at hente os, han er i havnen.
Færgen har nu lagt til.
Passagererne kan nu gå fra borde.
Hør, det er alligevel forbi med ham.
Hvis du vil se mig igen, er jeg her.
Det er helt fint, hvis du ikke vil, jeg er ikke et barn.
Jeg vil ikke flygte mere.
Du er smuk!
Er du...
den, der flygter nu?
Se, skat? Vi er hjemme.
Vi klarede det.
Vi er der næsten. Er du okay, mor?
Har det fint. Jeg er stærkere end dig, Riccardo!
På med selen.
Vent.
Jeg skal sige dig noget.
Fortsæt.
Jeg har set en anden i et stykke tid.
Jeg siger det til dig, så jeg kan holde op med at håbe, at tingene bliver bedre.
Hvad siger du?
Han elsker mig.
Han venter på, at jeg forlader dig.
Jeg troede, jeg aldrig ville forlade dig for noget i verden.
Fordi jeg elskede dig og ventede så længe på dig.
Jeg gjorde, hvad jeg kunne for at være lykkelig med dig, -
- men sandheden er, at du og jeg aldrig vil blive lykkelige sammen.
Så nu tager vi hjem som altid og i morgen tidlig, -
- når Anna er i skole, pakker jeg hendes og mine ting og går.
- Ginevra... - Nej!
Ingen stress, ingen traumer, ingen råben.
Okay?
Hej, far.
BESKED FRA ISABELLA
VORES 20 MINUTTER ER IKKE BEGYNDT ENDNU
MEN JEG ER ALLEREDE FORELSKET I DIG
Der kommer et tidspunkt i livet, hvor du indser alle dine fejl.
Og du vil gerne starte forfra og gøre det godt igen.
Du vil løse tingene, du vil hele alle sår.
Du vil begynde forfra og få et bedre liv, end du har haft.
Du tænker på den tid, du har spildt.
Men der er stadig tid tilbage.
Tid til at være lykkelig.
Pietro den store!
Lidt endnu.